Mads Skjern har haft fremgang, siden han kom til Korsbæk i 1929.
Han sender sin søn Daniel i lære i Hillerød.
Datteren Ellen sendes på ferie med von Rydtger og baronessen.
Hendes far Holger Jørgensen går ind i Regiment Nordland.
Sagfører Skjold Hansen udlejer sit garage-anlæg -
- for enden af Varnæs' have til tyskerne.
Den 99-årige fru Fernando Møhge går til privat modstand -
- som sin sidste gerning i livet, og datteren Misse bliver alene.
Lærer Andersen finder ud af at Misse er den idelle madkæreste.
Takket være den lokale betjent undgår Røde at blive arresteret -
- den 22. juni 1941, og han går under jorden.
Agnes udvider sit foretagende for at sikre sine børns fremtid.
Elisabeth, Kristen og dr. Hansen samles om illegalt arbejde -
- sammen med Ullas ven, Poul Christensen.
Ulrik Varnæs deporteres til Stenhus Kostskole -
- og skilles på den måde fra Ellen Skjern.
Hun trøster sig med Mogens Lamborg, -
- hvis far arbejder for tyskerne.
Tjener Boldts forretning med rationerings-mærker blomstrer.
Maler Hansen, kaldet Fede, svinder ind, -
- fordi hans kone Marie arbejder i døgndrift for Agnes.
Grisehandleren mister hunden Kvik, men Daniel giver ham en ny hvalp.
... dann denk' ich immer: Ach, alles ist aus.
Ich bin so allein ...
- Hvad har I? - Udvalget er lille, men udsøgt.
Lad mig få to gange.
To garniture.
Tjener!
Jeg kan anbefale etablissementets kaffe og sandkage.
To gange løbesod og to skiver beton.
Lad mig få en dram. Tag én med selv, Boldt.
Sæt dig ned, Kvik.
- Nej, men... - Du går ind. Jeg venter her.
Jeg spiser jo gerne "Ramona". Det smager næsten som smør.
Jeg tåler ikke "Ramona".
Jamen, kunne du ikke ...?
Som pensioneret embedsmand kan jeg ikke indlade mig på det.
Ja, Frederik.
Spørg, om han også har sukkermærker.
- Hvad er der? - Det er selleri.
Kødløs dag. Vi må alle bringe ofre.
Selleri! Sådan noget svineri.
Hvormed kan jeg tjene frk. Fernando Møhge?
Ønsker frk. Møhge at indtage vor kødløse diner?
Næh tak, jeg...
Er det muligt at indkøbe et smørmærke?
Og måske et sukkermærke?
- Hvor meget? - Syv kroner.
Det kan jeg ikke få ned.
Selleribøf? Opskriften er fra Statens Husholdningsråd.
- Mon hunden vil have det? - Ikke den slags hundeæde.
Ved Østfronten spiser man hunde.
Det næste bliver vel at man æder tjenere.
Kvik, vi skal hjem hos mor og have mad.
Skal vi tage ham med, Kvik?
Vi kan jo ikke have at du svinder ind til en ren kridtstreg.
- Kan I kende den? - Er det fars bil-plaid?
Du sagde, jeg måtte låne den.
Anker på fabrikken syede det her til mig.
- Gør det noget, far? - Hvordan fik du den idé?
Det var Daniel ... da jeg viklede den om mig.
Nå, det var Daniel. Gå dérhen ... drej dig lidt.
- Lad mig se hatten. - Det er da en god idé, far.
Baronessen vil gerne have én magen til.
- Daniel lavede en tegning? - Det skal ikke gå ud over Daniel.
- Jeg må tale med Anker. - Ham skal det ikke gå ud over.
- Han syntes det var en god idé. - Blind hane kan også finde et korn.
- Hvad mener du? - Daniel.
Vi har plaider på lager. Jeg ringer til fabrikken.
- Du får også én. - Nej tak.
Det skulle lige være hvis der var en ensfarvet.
- Har De taget af den ægte te? - Nej nej.
De havde en 30-lys pære i Deres bordlampe.
Jeg har sat en 15-lys pære i. Når selv herren og fruen må spare.
Når De er færdig, kan De gå i seng.
Den bog lader De ligge.
Der skal ikke spildes lys på sådan noget bras.
Og De er ikke bange for at have Ulrik boende i København?
Han skal jo passe sine studier.
Slagsmål og sabotage. Der sker så meget grimt.
Og hvad med Regitze?
En schweizisk eller fransk kostskole er jo udelukket.
Alle de ulykker krigen fører med sig.
Det er også blevet sent. Hvor længe bliver herrerne ved?
- Lærer Andersen. - De svigtede kulør.
Jeg svigter ikke, men det er ikke til at se forskel i den belysning.
Lyset, det er også på grund af krigen.
Er I ikke færdige? Konsulinden er træt.
- Hvad har De tænkt med Regitze? - En husholdningsskole.
Så skulle De sende hende til frøken Østengrams.
Den har vi tænkt på, men Regitze vil ikke.
- Har De hørt det? - Vil hun da ikke giftes?
I meldte kun to og fik en lilleslem.
- Jeg åbnede med to spar. - Jeg havde elendige kort.
Når jeg siger to spar, skal De sgu holde meldingen åben.
Unge mand, jeg har spillet whist lige siden De lå i vuggen.
- Whist kan enhver idiot spille. - Emanuel!
Spiller man bridge, må man lære reglerne.
Frederik har måske sit eget system.
Lad os nu få fre', som dr. Hansen siger.
(Eksplosion)
Oda, dæk!
Hans Christian! Børnene!
Frederik, hvor er du?
Kom nu ud, lille Frederik, det er slet ikke her.
Huset står endnu. Kom ... så vanker der en cognac.
De forbandede sabotører.
Trods dét, at regeringen maner til besindighed og ro.
Oda, der er jo ikke sket noget.
- Det lille uskyldige lam. - Hun sad og sagde bum-bum.
- Garage-anlægget er røget. - Og alle vinduerne mod haven.
Frøken Hollenberg er helt fra den a'.
- Hvor er hun? - Nede i beskyttelsesrummet.
- Hans Christian, kan du ikke ...? - Næh, hun har ikke en trævl på!
Det er i hvert fald godt at Ulrik ikke er hjemme.
(Udrykningshorn)
Det er nøglen.
Ja, det er mig.
Ja, jeg hørte knaldet. Det må jeg sige ... hvor mange?
Jeg kommer straks.
- Sygehuset? - Ja, der er tre sårede.
- Hvem? - Tyskere.
- Det måtte man jo regne med. - Ja ...
Jeg smurte nogle snitter.
Jeg ved ikke ... vil vi have te?
- Ja, vi kan trænge til noget. - Os, der ikke har fået cognac!
- Der er nogen på trappen. - Porten er da låst.
Aufmachen!
Det er tyskerne.
Sikken en forskrækkelse.
Begriber du at nogen kan være så ubetænksomme?
Knudsen er kommet for at sætte ruder i.
Laura, vis Knudsen hvor det er.
Vi måtte have Frederiksen over at feje skår op.
- Og hos naboerne? - Det er lige så galt.
Tyskernes vognpark er røget. Det er da altid noget.
Hans Christian, konsulen og Jørgen har siddet på stationen til kl. 9 -
- sammen med Misses frygtelige lærer Andersen.
Han havde fået mange glas af vores sidste cognac.
De nærmest bar ham til stationen.
- Det ville jeg gerne have set. - Og så drak han af en kop.
Og den søde stank af uniformer i huset.
Det er det specielle tyske middel mod møl.
Så hellere møl. Og vi skal have dem i baghaven.
- Møl? - Nej, tyskerne.
De forlangte vagt på vores side af muren.
Det måtte det vel ende med.
Begriber du hvordan de har fået åbnet porten?
Nej ... det er en gåde.
- Hvor mange ruder er der gået? - To i soveværelset.
- Du kan tåle én til. - Hvad er det?
- Det er noget Jenny laver. - Hvad laver hun det af?
Hospitals-sprit. Du kan også få Lilla Bols.
Hvor får man hospitals-sprit fra?
Jenny og jeg kender et par kandidater fra sygehuset.
De var med i aftes.
Hvad siger Kristen til det?
Han går sine egne veje ... med violinkassen.
Det er da ikke sådan man er gift.
Er det ikke?
Om jeg begriber hvad du vil på den galej.
Tyve år ... og med livet foran dig.
Hvorfor giftede du dig så?
Fordi ...
Det var vel nærmest fordi der skulle ske noget.
Det er en idé man let får, når man bor i Korsbæk.
Alle andre behøver jo ikke at se sådan på det.
Der er aldrig født så mange børn som nu.
Det kan være at folk lyver for sig selv.
Børnene er en løgn mere om den ægteskabelige lykke.
Er det ikke synd for onkel Kristen?
Det var mere synd hvis der kom børn.
- Jeg skal ikke hænge på mere. - Hænge ... på hvad?
Der er tremmer nok i det her bur.
Mogens og jeg får det nok lettere.
Og du var latinskolens bedste elev.
- Er min datter kommet hjem? - For pokker, dér kommer mor.
Der sidder du ... Vi troede det var jer, der røg i luften.
Jeg var i København. Det var et mægtigt gilde.
Og Kristen ... Hvor var han så?
Det ved jeg ikke, og det rager ikke dig.
Taler du sådan til din mor?
Det kommer nok når hun bliver gift.
Hendes mand holder sig vel i respekt.
- Jeg skal da også have noget sagt. - Se du at få nogle børn i en fart.
Vis mor din cottoncoat.
- Hvad siger far om bygningerne? - Han er ligeglad når han får lejen.
- Gud, hvor får man sådan en fra? - Man skal bruge to lagener.
- Så jeg skal have to af dine. - Du fik 24 da du blev gift.
De ser farlige ud. De må bruge syre på vaskeriet.
De fine lagener ... Geismars bedste kvalitet.
Man må håbe at Ellen passer bedre på sit udstyr.
Stands nu den kværn og smag på den her.
Fuldstændig som den ægte.
Viggo prøvede at få en liter sprit ... for gigt.
- Far har da ikke gigt. - Det er jo sådan man gør.
- Men dr. Hansen ... - Han er god nok.
Da jeg kom hen på apoteket med recepten fra dr. Hansen, -
- så gav de mig en dåse balsam. De sagde, det var godt mod gigt.
Du kan give far den dér hvis jeg får de to lagener.
Hvordan klarer I jer med "det dér" til brylluppet?
- Far har samlet sammen. - De drikker ikke hjemme hos dem.
Hvad med din svigerfar? De siger han har forbindelser.
Det med brylluppet klarer min far i hvert fald selv.
- Katrine. - Ja, Tidende er her.
Skidt med det, nu skal du se Kvik.
Kom her, Kvik.
Nu har han sgu også lært det.
Se her, Kvik. Det er en tysker.
Det er en dansker.
- Så du det? - Ja.
Der er til gengæld en bil med to tyskere på gårdspladsen.
- Hvad søger De? - Verkaufen Sie Schweine?
Jeg forstår ikke.
- Gri-i-ise ... halbe grise? - Grise? Nein, verboten.
- Darf mein Kammerad ...? - Ja, værsgo.
- Hvad ville de? - Købe gris.
- Og hvad så? - Jeg sagde, det var forbudt.
- Er de ikke kørt? - De ville låne dit lokum.
Skjerns Magasin. Et øjeblik.
Ja, han er her. Det er til dig, Kristen.
Hallo ... Katrine?
Hvornår?
Nej, det er godt du ringer.
Ja, med det samme.
Hvad ville hun?
- Tyskerne har taget grisehandleren. - Svigerfar? Hvorfor?
Spørg ham selv.
- Hvor? - Politistationen.
- Kan jeg gøre noget? - Ja, jeg har brug for en vogn.
- Det er den sidste? - Der lå en stor høne på den.
- Det er skrækkeligt med Deres mand. - Straffen for at være så fjollet!
Han lovede at brænde det billede. De har også taget provst Mejer.
- Hvornår skal han for retten? - Allerede i slutningen af ugen.
- De tog også provst Mejer. - Hvad har hangjort?
Billedet ... han har altid hængt på fars lokum.
Det er en køn situation. Jeg er formand for menighedsrådet.
Du kan da ikke være ansvarlig for far.
Provsten håbede at vie Ellen og Mogens.
Så slipper vi for det hvis han er fornærmet.
Kan det være grunden til at din mor ringede til Kristen?
- Eller ...? - Eller hvad?
Jeg spekulerer på hvad Kristen roder sig ud i.
- Det kommer ikke dig ved. - Jeg har med-ansvaret for banken.
- Kristen ved hvad han gør. - Synes du?
Hvis du tænker på hans ægteskab ...
Ja, han har set sig dårligt for før.
Har vi ikke noget af skylden?
Han går fra den ene umulige forbindelse til den anden.
Det er mest synd for lben.
Hun har aldrig levet op til det man forventer af en ordentlig kone.
Du standardiserer ordentlige koner ligesom tøjet på fabrikken, -
- men nogle skal dahave lov at være anderledes.
- Så skal de ikke gifte sig. - Nej ...
- Han fik 30 dage. - Nå ... for sådan noget pjat.
Det er i orden at han kan have hunden med i arresten.
- Og det der?. - En flæskesteg til arrestforvareren.
Nu kan du da få tid til dig selv.
Jeg bestiller ikke andet end at ordne mad -
- og sende rent tøj til arresten.
- Hvordan har han det? - Det får man ingen besked på.
Nu har han gjort både det ene og det andet.
Så skal vi se hvad mor har sendt os.
Der er vel også et ben til Kvik?
Værsgo, Kvik.
- Du er god til at koge, Oline. - Men "66" kan du ikke lære hende.
Ham gavtyven i nr. 6 spiller alle slags kort.
- Stambordet svinder ind. - Det gør kåldolmerne også.
Tænk på Lauritz Jensen der har krigsmagten i hælene, -
- og Deres fængslede ven der vansmægter i fangehullet.
Det var satans. Det har du sgu prøvet før.
Man skulle tro han havde mærket kortene.
Det er dig der skal give, og du skal sgu også betale.
Vil du ikke have en spånkurv til at blande dem i?
Det havde du ikke regnet med, din gamle forbryder.
Katrines lagkage. Det er det jeg siger: Leve friheden!
- Hvem er det? - Det er mig.
Kvartetten spiller ikke i aften.
Men violinen kom altså alligevel.
Så kan du hjælpe mig med det her, nu du er her.
Du kan endda tage dem med i violinkassen.
Jeg vil skilles.
Det her er uudholdeligt.
Hvad siger din kone?
Jeg har ikke sagt noget, og hun er vel også ligeglad.
Det er vel ikke mig du skal drøfte det med.
Elisabeth, det hele var én stor misforståelse.
Vores forhold var også brolagt med misforståelser.
De var små.
Hvordan var det gået hvis vi var blevet gift?
Vi kunne tale sammen.
Det er vel ikke hendes skyld at I ikke har noget at tale om.
Det er et helvede, rod, spektakel, uorden.
Huset fuldt af hendes rædselsfulde venner.
- Og så svigerforældrene. - Du var advaret på forhånd.
Jeg var vel blevet sindssyg.
Det tror jeg ikke. Du var bare desperat.
Og så gør mænd uovervejede ting.
Og hvad gør kvinderne?
De tænker sig om ... én gang til.
Ja, du flyttede i hvert fald ikke fra byen.
Det skulle jeg måske have gjort.
Lad os se, hvor mange der kan være i violinkassen.
Elisabeth.
Det er ti år siden vi mødtes.
Ja, og nu skulle vi gerne være blevet ti år ældre.
Hvad mener du?
At du skulle have lært at tænke dig om.
Gør du dig aldrig andre tanker?
Jo, bl.a. om det at være gift. Det lærte vi jo, var lykken.
Og hvad er det så ... for de fleste?
- Hr. bankdirektør ... - Få det svineri vasket af!
Giv mig politimesteren. Det er bankdirektør Varnæs.
Jeg skal tale med ham ... Nu!
Bed ham komme herhen.
Det opdager han nok.
Sid ned, hr. Stein.
Det derude ... jeg beklager. Det er jo på grund af mig.
- Beklager?! - Sådan et griseri.
- Det skal ikke gentage sig. - Som tiderne er ...
Jeg finder mig ikke i at nogen smæder mine medarbejdere.
Jeg forlanger vagt ved banken. Det skal De ikke udsættes for igen.
I vekselerfirmaet hvor min svigersøn arbejder, -
- har de smidt sten ind gennem ruderne.
Hvis De bliver forulempet, så kommer De til mig.
- Er det en aftale? - Det er smukt af Dem.
Øjeblikkelig, her eller hjemme.
Jeg troede de kunne lave sådan noget på fabrikken.
Tænk, at der stadig er sådan nogle stoffer.
De siger han er helt tosset med datteren.
Den lille snotunge der kom kørende med grisehandleren.
- Han er kommet ud igen. - Det var på tide.
Brylluppet holdes på Postgaarden ... for 62 mennesker.
Man skulle tro der var plads nok i villaen.
Hvis der bliver spærretid, så kan de tilrejsende bo der.
Her er monogrammet til alt sengetøjet.
Ellen Skjern Lamborg.
Dav igen.
- Fuglen er sluppet ud, hva'? - Ingen herlighed varer evigt.
- Hvad fa'en er det med dig, Fede? - Jeg har tabt fem pund.
Har du savnet mig så meget?
Nej, men Marie arbejder hver aften med hulsøm til dit barnebarn.
- Det bruger de i højere kredse. - Ja, det må du jo vide.
Må jeg deltage i en skål og tilsige Dem et til lykke -
- fordi De har forladt det stinkende fangehul.
Fangen i nr. 6 spiller en storartet "66".
Jeg har tilsagt ham her om 14 dage.
Hvad sad han for?
Han er specialist i værtshus-slagsmål.
Men kun når han ser en tysker ... eller en sortbørs-grosserer.
De siger man kan få skjorter hos Skjern i denne uge.
Så gå du derind.
Jeg sætter ikke mine ben i den butik.
Men skynd dig.
Skjorterne kommer først i næste uge, frk. Fernando Møhge.
Det var jo en skam.
Men vi har lige fået et par kåber.
Jeg kunne godt trænge ... her til vinter.
Det er lige Deres størrelse vi har tilbage ... Denne vej.
Hvordan kunne det tage så lang tid?
Der er ingen skjorter før i næste uge.
Hvad er det der?
En dejlig kåbe, næsten ren uld.
- Til hvem? - Til mig.
Jeg har ønsket mig en ny kåbe i mange år.
Der hænger en udmærket kåbe efter min afdøde hustru.
Selv om det er søndag, så ...
Der er te i dagligstuen.
- Skal jeg tage Deres overtøj? - Næh tak, jeg tror hellere ...
Misse, sikke en overraskelse.
Ja, det er længe siden.
Det er vanskeligt at få tid, for De ved jo nok ...
Sid ned. Det er næsten rigtig te.
Bare en enkelt kop.
Det var jo ikke for teen ... det er kåben.
- Kåben ...? - Jeg har den ude i entreen.
Men nu kan jeg godt se at den er for kort til Dem, fru Varnæs.
- Hvilken kåbe, Misse? - Den jeg har købt.
En dejlig kåbe fra dem derovre.
- Kan De ikke selv bruge den? - Nej.
- Frederik bryder sig ikke om dem. - Hvorfor dog ikke?
Han mener det var Mads Skjern, der fik ham afskediget dengang.
Tag en bolle. Man kan næsten ikke smage at der er bygmel i.
Men De skal jo alligevel have tøj på kroppen.
- En kåbe er da den store gevinst. - Måske kan De passe den?
Jeg har fået syet to af fars frakker om.
- Hvorfor beholder De den ikke? - Det er Deres egne penge.
Frederik har en kåbe efter sin kone.
Den vil han sælge for 50 kr.
- Hvad kostede den anden? - 90 kr.
Dem siger Frederik, jeg kan forlange tilbage.
Damen derovre var ellers så venlig.
Men jeg sparer jo 40 kr. Som Frederik siger.
Hvad betaler lærer Andersen egentlig for at spise hos Dem?
Betaler? Et måltid mad kan man da altid give.
Vi kvinder må være hjælpsomme.
Det må De da vide, frk. Friis, fra dengang da De...
Åh, undskyld. Sådan var det ikke ment.
Det gør ikke noget.
Frederik mener vi skal gifte os, og så er det jo noget andet.
Hvordan det?
Selv om det jo siges, at bankdirektør Skjerns kone -
- hverken hjælper ham med mad eller pasning.
Hvad kommer det dog os ved?
Det med Dem og lærer Andersen kommer jo heller ikke os ved.
Men jeg var jo så glad for den kåbe.
Så lad være at levere den tilbage.
Nu har jeg jo den anden som jeg har købt af Frederik.
Han venter dernede.
Farvel ... og undskyld.
- Nå endelig. Teen skal op. - Ja ja.
- De har én kop på bordet. - Ja ja.
Det er Siegmund.
- Ham der holder vagt i haven? - Jo jo.
Jeg går selv op med teen.
Herregud, der går hun med sin frakke.
- Den skrækkelige mand ... - Nu, hvor hun kunne få det så godt.
Måske har hun savnet en hus-tyran.
- Kommer hun her tit med ham? - Ikke mere end højst nødvendigt.
Tak, Laura.
Er der noget?
- Jeg finder mig ikke i det. - Hvad er der nu?
- Frk. Hollenberg. - Herregud, hun har jo kærestesorg.
- Det har hun ikke mere. - Nå, gudskelov.
Det er en af tyskerne nede fra baghaven.
Skal han være i mit køkken, så rejser jeg.
Tyskerne må vi finde os i, men i køkkenet kommer de ikke.
Han sidder der allerede. Fruen kan selv se efter.
Hvordan får man sådan én ud?
Hvis jeg var dig, ville jeg starte med frk. Hollenberg.
Vi har jo regnet med at hun ville blive gift.
- Måske nu? - Så meget mere grund er der.
Hvis nu tyskerne bliver ondskabsfulde?
Sig, I skal klare jer uden barne-stuepige.
- Det kan vi jo ikke. - Det kan I opdage, når hun er rejst.
Og hende tog jeg fordi hun var af god familie.
- Jeg kan se I ved det. - Laura kom og sagde det.
- Siger radioen noget om det? - Så vigtigt er det vel ikke.
- Hvad er det I taler om? - Frk. Hollenberg.
Tyskerne har overfaldet hæren, og det siges at der er faldne.
Tyskerne? Ja, men regeringen...?
Der er også nogle der siger, vi ikke har nogen regering længere.
- Godmorgen, Laura. - Godmorgen.
- Hele gaden flager for brylluppet. - Ulrik og Regitze skal jo med.
- Frk. Hollenberg rejste kl. 8. - Uden at sige farvel?
Hun er vel ikke så fornærmet at hun pudser tyskerne på os?
- Det er ikke derfor. - Hvorfor så?
- Den nye cottoncoat. - Hvad er der med den?
- Den er syet af to lagener. - Hun kunne da godt sige farvel.
Der mangler to af de bedste lagener.
Godmorgen. Jeg skal nå 9.20 til København.
Frk. Hollenberg har stjålet to lagener.
Til "felt-madrassen"?
Til en cottoncoat. Skal vi ikke melde det?
- Lad hende beholde dem. - Det er stadig forbudt at stjæle.
- Ja, det er jo et spørgsmål. - Jeg må hellere tælle sølvtøjet.
Den nye kommer først på mandag, -
- for at frk. Hollenberg ikke skulle opdage det.
Så skal jeg vel stryge Regitzes lyseblå?
Ja, og børste min mands kjole. Ulrik skal låne den.
Hvornår kommer du hjem?
Mødet slutter med spisning kl. 3. Vi skal hjem inden spærretiden.
Halløjsa. Frisøren kommer om en halv time.
Hvor skulle Ellen hen ...? Nå, skal vi spise morgenmad dér?
Ja, gaverne står i spisestuen.
- Hvem er alle de roser fra? - Ulrik Varnæs.
- Der er også en bog med. - Hvad har den knægt nu fundet på?
- Der er streget noget ind. - Hvad for noget?
Det er noget af Johannes Jørgensen.
Bedrøvet jeg lytter og stirrer Med Krog for Vinduet sat
Det er, som min Allerkærest Døde i denne Nat.
- Herregud ... - Herregud siger du?
At gøre hende ked af det på hendes bryllupsdag.
- Jeg ved ikke ... - Hvilket?
Hun kan kun blive ked af det hvis hun ikke er glad i forvejen.
Det er jo hendes bryllupsdag.
Ja, netop. Jeg går op og taler med hende.
Gudrun har ringet. Hele byen flager!
Det manglede bare andet, Esther.
- Hvorfor stryger du den? - Skal du ikke til bryllup?
Så vil jeg hellere gå i min underkjole.
- Så gør du det. - Næh, jeg hugger én af mors.
Det er fruens bedste natkjole. Skal du have den på i kirke?
Nej, i nat. Vi skal sove på Postgaarden.
Havde du tænkt vi skulle hjem til spærretiden?
Ellens far har lejet alle værelserne.
Derfor kan du godt bruge din egen natkjole.
Ikke hvis jeg skal dele værelse med nogle piger fra København.
Du kommer vel og ser Ellen blive gift?
Jeg går derhen for at se dig og Ulrik.
- En dame vil tale med Dem. - Det er min nabokone.
Jeg kommer til at gå. Undskyld, jeg går bagud.
Han gik jo uden at få hovedbogen stemt af.
Officielt meddeles:
Efter at jøderne ved deres tyskfjendtligevirksomhed -
- og deres moralske støtte til terror- og sabotagehandlinger, -
- som har bidraget til skærpelse af situationen i Danmark, -
- ved de fra tysk side trufne forholdsregler -
- er blevet udskilt af det offentlige liv -
- og hindret i fortsat at forgifte atmosfæren, -
- vil der som følge af det ønske, der er i den danske befolkning -
- blive påbegyndt løsladelse af internerede danske soldater.
- Har du ikke selv cigaretter? - Hvor skulle jeg have dem fra?
Det passer dig godt, fars kjolesæt.
Kom så, Ulrik.
- Hvad skal du i min kjole? - Til bryllup ... Vognen er der.
Jeg brugte en halv time på hendes lyseblå.
Det er godt hun snart skal på husholdningsskole.
- Må jeg tage Helle med i kirke? - Ja, endelig.
Der står mange mærkelige ting i avisen.
Ja, og det er løgn det meste.
Men kongen fik da en god fødselsdag.
Skynd dig, Laura, ellers får vi ikke plads.
Til lykke, Ellen!
- Ellen. - Jeg skal lige...
Ulrik.
Kom så, fru Lamborg.
Fru Lamborg, nåh ja, det er mig.
- De skal hen og fotograferes. - Ulrik, vil du ikke køre?
Måske vil han hellere gå.
Sikke flink du har spist op.
- Så er der vist en kage. - To!
Ja, hvis du går pænt i seng.
- Er du ikke til bryllup? - Det kedede mig.
- Hvor skal du hen? - Til København, før spærretid.
- Du kan da spise med din mor. - Nej tak.
Laura, jeg kan spise nu, så De kan komme af sted.
Ulrik ...? Du er jo til bryllup.
Ikke længere. Jeg er på vej til København.
- Er der sket noget? - Næh ... såmænd.
- Jeg lægger Helle i seng. - Ja tak, Laura.
Ulrik, vi kan da spise sammen. Din far kommer først senere.
Ellers tak.
Hvad er det dog for noget? Du går fra brylluppet ...
Du kan i det mindste fortælle mig ...
Hvad? At jeg ikke vil fejre din triumf?
Min triumf?
Det er jo ikke bare Ellen Skjerns dag. Det er også din!
Du fik det ødelagt.
- Det var ikke fint nok. - Hvad har jeg da gjort?
Du har altid fået din vilje på vores bekostning.
- På vores...? - På fars, Regitzes, min, Elisabeths.
Du har aldrig brudt dig om andre end dig selv.
- Vil fruen, at jeg bliver hjemme? - Nej, De skal jo spise hos Agnes.
- Men middagen? - Jeg skal ikke have noget.
Så sætter jeg det i høkasse.
(Dørklokken ringer.)
Har du glemt din nøgle, Hans Christian?
Er det dig, Ulrik?
Det er Stein.
- Forskrækkede jeg Dem? - Nej, værsgo at komme indenfor.
- Porten var åben. - Ja, til min mand kommer hjem.
Jeg troede bankdirektøren var her. Ellers havde jeg ikke ulejliget.
Han kommer straks. Vil De ikke lægge frakken.
Værsgo at gå indenfor.
- Jeg har gået siden halv ét. - Hvorfor dog?
Tyskerne var på vej efter mig.
Efter Dem? Men hr. Stein ... åh Gud!
Min svigersøn ringede. Overrabbineren havde fået et praj.
- Hvad sagde Deres svigersøn? - Han ville have mig til Sverige.
Hvorfor blev De så her?
Jeg troede ikke, det kunne ske her i landet ... her i Korsbæk.
- Når man ved hvordan de er ... - Jeg ville tænke lidt mere over det.
Og jeg har jo ansvaret når bankdirektøren er væk.
Hvordan kan sådan noget ske? De er jo borger her i landet.
Jeg er ked af at gøre Dem oprevet, fru Varnæs.
Hvor har De været, efter De gik fra banken?
I parken, blandt andet. Jeg ville vente til det blev mørkt.
- Og De har ikke spist? - Jeg vil nødig gøre ulejlighed.
Jeg kan ikke lide at spise alene.
Spisestuen er iskold ... Har De noget imod at spise i køkkenet?
Ingenlunde, fru Varnæs.
Min mand og jeg sidder også somme tider i køkkenet.
Her er i hvert fald lunt.
Det er også et stort hus at varme op.
Vi har lukket det meste af og bruger kun dagligstuen.
Da jeg prøvede at gemme mig, var jeg også på kirkegården.
Jeg kunne høre at der var bryllup.
Ja, Ellen Skjerns.
Mens klokkerne ringede, så jeg Deres stuer lyslevende for mig.
Sidst jeg var her, det var da De blev gift.
Men brylluppet blev jo holdt på Fyn.
Den gamle frue havde inviteret hele personalet til at se gaverne.
Der blev serveret snitter og te.
Det var en stor glæde for min kone Sasja.
Hun fulgte med i alt hvad der skete i Deres familie.
Vi var på bryllupsrejse.
Den gamle fru Varnæs viste os bryllups-billedet.
Hvor længe er det siden Deres kone døde?
Til jul er det 6 år siden.
Har De følt Dem meget alene, hr. Stein?
Jeg havde jo mit arbejde sammen med Deres mand.
Tænk, hvis han ikke når hjem til spærretiden.
Jeg må af sted før spærretiden. Vil De fortælle det til Deres mand.
Jeg kan da ikke lade Dem tage af sted uden videre.
De skal ikke løbe nogen risiko for min skyld.
- Hvad kan jeg risikere? - De sprænger jo folks huse i luften.
De har sparket til alt i min lejlighed.
Så meget større grund til at blive her.
Det er nok Laura eller min mand, men gå De hellere ovenpå.
- Hans Christian? - Det er Daniel.
Er det Dem, fru Varnæs? Jeg troede Laura var her.
Er du ikke til bryllup?
Jeg ville prøve at få fat i Ulrik.
Ulrik er taget til København.
Hr. Stein, det er bare Daniel Skjern.
Det er hr. Stein fra banken. Vi venter på min mand.
Så må jeg hellere gå. Det var en skam med Ulrik.
- Men så farvel. - Farvel.
- Daniel. - Ja, fru Varnæs.
Du skal ikke sige noget om hr. Stein.
Men hr. Stein er jo i hr. Varnæs' bank.
Jeg er eftersøgt af tyskerne ... fordi jeg er jøde.
Det er der da aldrig nogen i Korsbæk der har tænkt på.
Spillereglerne for Korsbæk er sat ud af funktion.
Min mand ved måske hvor vi kan gøre af hr. Stein.
Min mormor i Korsbæk Huse har tit haft nogen boende.
Din mormor er vel til bryllup.
Men man kan altid komme ind, og jeg ved hvor nøglen hænger.
Der er langt ud til din mormor.
Hvis jeg bare kunne få fat i dr. Hansen.
Tyskerne lytter over centralen.
Jeg kan ikke forlange at De skal løbe en risiko for min skyld.
Jeg mente det, hr. Stein, og grisebilen holder i gården.
Der er vel låst.
Der kan åbnes indefra, og jeg kan planke over gitteret.
I kjole og hvidt?
Det gør mig ondt, jeg kan ikke køre bil.
Og min bedstefarer til bryllup. Jeg kan fyre op i generatoren.
Jeg kan køre.
Der er ingen tyskere på denne side af Algade.
- Virker generatoren? - Ja.
Husk at nøglen hænger under tagskægget lige ved gavlen.
Daniel.
- Helle ligger helt alene. - Jeg skal nok sidde hos hende.
Nu må vi snart være her.
Det hele er så uvirkeligt.
De sidder her i en grisebil ... for min skyld.
Ja, lille hund, vi skal bare have husly.
Et minut i otte! Vi nåede det før spærretiden.
Har du ventet?
Jeg har løbet hele vejen fra stationen.
- Daniel? Er du sammen med Ulrik? - Nej, jeg passer på Helle.
- Men min kone? - Hun er kørt med hr. Stein.
- Kørt ... i hvad? - I morfars grisebil.
- Undskyld. Vil du også have én? - Ja tak.
- Vi ventede ellers på Dem. - Togene standsede i 4 timer.
Vi blev visiteret på hovedbanegården.
- Hvorfor? - Fordi de jager jøder.
Her læser de åbenbart Hans Kirk ... "Daglejerne".
Det er nok mormoderen.
Jeg fik aldrig tid til at læse den.
Nu har De jo natten for Dem.
Alt dette kunne jeg have sparet Dem for.
- Der er ikke sket mig noget. - Og de fremmede mennesker her?
Hvis de kan hjælpe, er de jo ikke fremmede mere.
Og De skal sidde her i nat.
Hvem siger, jeg ikke kan lægge mig... her er jo rent og pænt.
Hvordan fa'en er den havnet her?
- Der kommer nogen. - Det er måske vores værtsfolk.
Er du der, din røver?
- Hvordan ...? - De må undskylde, men Daniel ...
Jeg troede sgu at vognen var rendt herud af sig selv.
Det er bogholder Stein fra Korsbæk Bank.
- Jeg kender godt hr. Stein. - Og det drejer sig om hr. Stein?
- Daniel mente at det gik an. - Selvfølgelig gik det an.
Jeg vil jo nødig bringe Dem i forlegenhed igen.
Efter historien med billederne er der ingen der mistænker os.
De er ikke det første mandfolk mor har haft i huset.
- Kunne De køre vognen? - Det var fru Varnæs.
Det var satans. Så ved vi hvor vi kan få fat i en chauffør.
En kop kaffe kan De nok bruge ... der er en enkelt bønne i.
Jeg tilgiver aldrig mig selv at jeg tog til det møde.
- Der skete jo ikke noget. - Og Stein, hvad sagde han?
Blandt andet at jeg skulle hilse dig -
- og undskylde at han ikke fik stemt hovedbogen af.
- Er der noget jeg kan gøre? - De siger de vil klare det.
De? Hvem er de?
Det er der jo ingen der siger noget om.
Så er den der.
Jeg er ophøjet til læge, -
- og De er nedsunket til at hedde Hansen.
Er det ...?
Med hilsen fra Deres nabokone, lidt tøj og et par smykker.
- Hvornår skal vi køre? - Nu ... hvis De skal over i aften.
Tja ... før eller siden måtte vi jo mødes.
Jeg er Dem dybt taknemlig.
Her er penge.
Manden i båden skal have 2.000 danske kroner.
Resten får De brug for i Sverige ... de er i pund.
Hvordan har De skaffet de pund?
Vi har jo begge bank-forbindelser.
Kan jeg bede Dem om endnu en tjeneste?
- Hvis det står i min magt. - At give min direktør besked.
- Ja. - Tak.
Der var en ting til ...
Det er voksne, gifte mennesker. Sådan en ballade hver anden aften.
Der er flere måder at overleve på.
- Det kan høres ned i baghaven. - Så kan tyskerne få sig en svingom.
Gudfader bevares!
Vi stod lige og manglede en kavaler.
Iben! Manden i huset er kommet hjem.
- Hvem var det ved porten? - Direktøren for den nye bank.
Kristen Skjern?
Måske vil han undskylde spektaklet.
Godaften. Jeg burde have telefoneret.
- Det drejer sig om hr. Stein. - Vil De ikke komme indenfor?
- Er han ...? - Han er på vej over.
- Til Sverige? - Ja, jeg så ham gå om bord.
- Hvor? - Et par timers kørsel herfra.
Det betød meget for ham at De fik besked hurtigt.
- Vil du ikke sidde ned? - Det burde jeg have foreslået.
En ting mere ... dette her bad han mig give Dem, med tak.
Den er russisk.
Den har gjort flugten med fra Kiev ... det var forrige gang.
Hvad er der, Maude?
Det har jeg ikke ord til at fortælle, Hans Christian.